KÆRLIGHED I KOLERAENS TID
Din slyngel.
Nå, der er du. Du er en slem dreng.
Kom så.
Hop op, ligesom du plejer.
Du altforbarmende! De slår Dem jo halvt fordærvet!
Kun Gud ved, hvor højt jeg elskede dig.
Der er en, der er død.
De ringer bare pinsen ind.
Nej, det må være en vigtig mand. De ringer med katedralklokkerne.
Florentino, læg dig ned.
Lad os gøre det igen. Vær nu sød.
Det må da mindst være en guvernør eller...
Hvad?
Hvad er der?
América, du må tage tilbage til seminariet.
Min chauffør kører dig. Der er noget, jeg skal gøre.
Jeg kondolerer.
Jeres far var en helgen.
Hvis det ikke var for ham, ville vi stadig kæmpe mod koleraen.
Mama, jeg kan godt blive, hvis du vil have det.
Fermina...
...jeg har ventet på denne anledning i 51 år...
...ni måneder og fire dage.
Så længe har jeg elsket dig.
Fra den første gang, jeg så dig, og lige indtil nu.
Jeg gentager nu over for dig...
...mit løfte om evig troskab...
...og evig kærlighed.
Florentino Ariza...
Kan du så komme ud!
Ud!
Og vis ikke dit ansigt her i de år, der er tilbage af dit liv.
Og jeg håber, det er ganske få.
Florentino Ariza!
Florentino!
Overbring dette til señor Lorenzo Daza.
Det gamle hus ved Evangelisternes Park.
Han er ny i byen, en usleben diamant. Han ejer muldyr.
- Masser af muldyr. - Tak, Lotario.
Tak.
Ja ja, jeg kommer nu! Jeg kommer nu.
Det er dobbelt så meget, som jeg betalte for et helt kloster! Hvad nu?
- Señor Lorenzo Daza? - Ja.
Gode nyheder, gode nyheder.
Intet svar.
Se godt på bogstavet. Det er ikke et U. Det er et A.
Godt.
Udmærket.
Hilser du ikke på din mor?
Florentino, har du spist? Har du fået noget at spise?
Fermina Daza...
...jeg har erfaret, at det er Deres majestætiske...
...udødelige navn.
Jeg skriver dette korte brev...
...for at lade Dem vide...
...at jeg elsker Dem.
- Du har jo ikke sovet. Er du syg? - Nej.
Du ser nu bleg ud. Er du sikker på, du ikke er syg?
Lad mig føle din pande.
- Hvad skriver du? En bog? - Nej, et brev.
Så mange sider, og det er kun et brev?
Hvilket slags brev?
Du godeste...
Det er et kærestebrev.
Hvem er hun, min dreng?
Hun hedder...
...Fermina Daza.
De er nytilflyttere.
Hendes mor er død. Hendes far ejer muldyr.
Jeg har fundet meningen med mit liv.
- Må jeg være fri for det vås! - Det har jeg.
Men der er gode penge i muldyr.
Og nærer hun så også varme følelser for dig?
Det ved jeg ikke. Derfor skriver jeg.
Jeg vil give hende dette brev, men hun er altid sammen med sin tante.
Så må du indsmigre dig hos tanten, ikke hos pigen.
Det er ham. Det er drengen med telegrammet.
Gå videre.
- Lad mig stå ved siden af hende. - Nej.
Señorita Daza, jeg vil blot have lov til at give Dem dette brev.
Ikke nu... Bagefter.
Kristi legeme.
- Kristi legeme. - Amen.
Papa? Jeg vil ønske abbedissen glædelig jul.
Dette er mit livs største øjeblik.
Giv mig det.
Det var meget langt. Jeg forkortede det.
Vent.
Det er en blomst, der giver løfte om mere.
Gå nu. Og opsøg mig ikke, før De hører fra mig igen.
Du gode gud! Du gode gud! Det er kolera, min søn.
- Det er kolera! - Nej, mama.
Jeg gav hende brevet.
Nu må jeg vente på hendes svar.
Nyd din smertens stund.
Lev den fuldt ud nu, mens du er ung.
SvæIg i smerten, min søn, svæIg i den, -
- for den slags varer ikke livet ud.
Gid hun svarer snart.
Det gør hun ikke.
Florentino! Florentino!
Hvad i himlens navn er det, du laver?
Det er ikke et amerikansk skib. Det er britisk. Post fra Liverpool.
Kom her.
Hvad er der med dig?
Det er ikke kærlighed. Det er galskab. Giv mig det.
Op, op, op.
Nej, vent!
Op igen.
Hvad er der med dig?
Du må slå hende ud af hovedet.
Tag med mig til bordellet, så...
Ja?
Hvor meget koster det at sende et telegram til Piedras de Molar?
Piedras de Molar?
Lad mig se...
Den er ikke med i fortegnelsen.
Sender I ikke telegrammer til Piedras de Molar?
- Nej. - Jamen så...
Så farvel.
Señorita...
Kære Florentino Ariza.
Jeg er ked af, at jeg har ladet Dem vente så længe på mit svar.
Tilgiv mig.
Vær sød snart at skrive til mig igen.
Min kronede gudinde, jeg vedlægger et lille, ubetydeligt minde.
Og jeg skriver dette digt til ære for min kærlighed til Dem.
Jeg tænker på Dem hvert minut.
Nu med forårets komme er jeg fuld af livgivende tanker om Dem.
Jeg vil altid elske Dem. Altid.
- Det er ham. - SelvføIgelig er det ham.
Señorita Escolástica.
Viil De være venlig at træde til side, så jeg kan tale med hende alene?
Jeg skal stille hende et vigtigt spørgsmåI.
Hvilken uforskammethed.
Der er intet, De kan sige til hende, som jeg ikke må høre.
Så siger jeg intet.
Men jeg må advare Dem om, at De står til ansvar for konsekvenserne.
- Fermina Daza. - Jeg er her.
Vii har skrevet for mange breve, og tiden er løbet os af hænde.
Så nu, min kronede gudinde, vil jeg give Dem dette løfte.
Jeg sværger Dem min evige troskab og min evige kærlighed.
Og jeg beder Dem i al ydmyghed...
...om at vise mig den store ære at gifte Dem med mig.
De må give mig mere tid.
Sig ja. Nok er jeg ikke gift, men jeg kender til kærlighedens væsen.
Sig ja, selv hvis du er ved at dø af skræk, -
- for ellers vil du fortryde det resten af livet.
Jeg ved, hvad jeg taler om.
Ja, udmærket. Jeg vil gifte mig med Dem.
Hvis De lover, at jeg ikke skal spise auberginer.
Hvem er han? Hvem er han?
Hvem er han?
Hvem er denne Florentino Ariza?
Abbedissen har fortalt mig, at du skriver breve til ham.
Og du... Det er alt sammen din skyld.
Nej! Nej!
Mina, hør nu på din far.
Hør på din far. Alt, hvad jeg gør, gør jeg, fordi... fordi jeg...
Jeg forsøger virkelig, men... Jeg bliver nødt til at forklare det.
Det er svært, for jeg er kun en simpel mand.
Lige siden din mor døde...
...har du været... har du været...
En datter er som en juvel.
Jeg er en usleben diamant, men du er...
...en juvel.
Jeg arbejder ikke for min egen fremtid. Vii kom hertil for din skyld.
For din skyld.
Du kan ikke selv se, hvor smuk du er.
Du er alt for smuk til at gifte dig med en telegrafist.
Vii skal have en større fisk i nettet. Og tro mig, i din alder-
- er kærlighed kun en illusion.
Gudfader! Jeg sværger, hvis du nogensinde opfører dig sådan...
Godmorgen.
De og jeg må tale sammen mand til mand.
Da min kone døde, satte jeg mig et måI.
Ét måI. At gøre min datter til en fin dame.
Det kræver hårdt arbejde af en muldyrshandler.
- Jeg har aldrig drukket så tidligt. - Begynd nu. De får brug for den.
Jeg tog til denne by, fordi her er mulighed for et prægtigt giftermåI.
Så kommer der en uventet forhindring for den plan, der er mit livsværk.
Dem.
Jeg kommer med en høflig anmodning.
Hold Dem fra os.
Har De talt med hende?
I disse anliggender bestemmer manden.
Meget muligt. Men jeg kan ikke svare uden at kende hendes holdning.
Tving mig ikke til at skyde Dem.
Skyd mig.
Det er den største ære at dø for kærligheden.
Pak!
- Hvor skal vi hen? - I døden.
Du må forklare mig det. Jeg vil ikke rejse.
Giv ham den. Nu.
- Hvad foregår der? - De tager på landet.
- Hurtigere! - Hvor skal De hen?
- Han fører mig bort. - Sæt dig! Du råber ikke til ham!
- Hvor rejser De hen med hende? - Han fører mig bort!
Af vejen!
Ind med dig. Sæt dig ind.
Kusine Fermina?
Jeg har en overraskelse til dig.
Kusine...
Han beder mig fastsætte dagen for brylluppet.
- Viil du det? - Ja, naturligvis.
Læg den langt ude i fremtiden.
Din far sagde, han vil lade dig være her i mindst et år.
Et år er ingenting.
Vii vil udveksle telegrammer, som vi før udvekslede breve.
Vores kærlighed overvinder alt.
Ingen mand på denne jord er så perfekt som Florentino Ariza.
Og du, Hildebranda? Er du forelsket?
I en gift mand.
20 år æIdre end mig.
Udveksler I breve?
Nej.
Skjulte blikke.
Det hele virker så svært og umuligt nu, -
- men vi er nødt til at lære at blive lykkelige uden kærlighed.
- Lykkelige uden kærlighed? - Ja.
Lykkelige uden kærlighed.
Jeg vil fortære hvert et ord, hun har skrevet til mig...
...igen og igen.
Jeg håber, jeg overlever, men faren lurer overalt.
Hvis dit hjertes lidelser ikke slår dig ihjel, -
- kan den evigt opblussende borgerkrig gøre det.
Og så er der sygdommen ind imellem blodsudgydelserne, -
- koleraens dødbringende, kvælende favntag.
Den er endnu mere uforudsigelig end krig.
Den griber fat i dig, og pludselig giver den slip.
Den griber fat, den giver slip.
Florentino!
Heroppe!
Hold nu op. Jeg lover, turen kommer til jer alle tre. Giv tid.
Nå, hvem af dem skal det være?
Nej, min elskede vender snart hjem.
Jeg må holde mig ren.
Jeg vil kun miste min mødom af kærlighed.
Det er en utrolig dårlig idé.
Gå ikke.
Jeg kommer tilbage. Men ikke lige med det første.
Således går mit livs værste år.
Jeg tæller hvert et minut og venter på, hun skal vende tilbage.
Det gør mig ikke noget. Jeg vil holde udkig i al evighed.
Jeg vil holde udkig til den dag, jeg dør, om nødvendigt.
Jeg står nattevagt for hende ved fyrtårnet.
Mit hjerte er som havet: Endeløst og evigt.
Skønt det er oprørt som de bragende bøIger.
Florentino, hvad laver du her?
Hende, jeg skal giftes med, vender hjem i aften. Jeg venter på hende.
Kom! Kom nu!
Fyrmesteren Ricardo er min eneste ven. Han forstår det ikke.
Jeg må stå her for at få hende hjem.
Jeg giver dig nu bemyndigelse til at føre husholdningen.
Og jeg overlader dig nøglerne til dit liv.
Min kronede gudinde, du er min morgenrøde.
Som foråret er du vendt tilbage, og jeg er født på ny.
Min smukke kvinde, jeg har noget særligt til Dem.
Tak.
Skrivernes passage er ikke et passende sted for en kronet gudinde.
Nej.
De må glemme det.
Hvad mener De?
Det...
Det gik op for mig...
...i dette øjeblik, da jeg så Dem.
Hvad gik op for Dem?
Det, der er mellem os...
...er blot en illusion.
Det slørede mit blik. Det gør mig ondt.
Det er lige...
...gået op for Dem?
Ja.
I det øjeblik, jeg så Dem.
Gør ham rask.
Jeg beder dig.
- Doktor Juvenal Urbino? - Han er en travl mand.
- Man skal have en tid hos ham. - Frøkenen i huset har kolera.
De må ikke gå derop uden maske på!
Jeg er Hildebranda Sánchez, patientens kusine.
Hun er ovenpå.
- De skal overvære undersøgelsen. - Hendes far er hos hende.
Tak, fordi De kom.
Jeg beder til, at De kan gøre noget. Man siger, De er specialist i kolera.
Under tungen.
Har De kastet op?
Hvor mange gange? En enkelt? To? To gange.
Diarré?
I alvorlig grad?
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig haft det før.
Vær venlig at sætte Dem op.
Det er en tarminfektion.
- Hvad siger De? Er det ikke kolera? - Nej. Jeg ordinerer noget medicin.
Hun skal holde sig i ro i tre dage, og så er hun rask igen.
Vent, doktor. Vent! Hvor har De lært så meget om kolera?
Jeg har studeret hos professor Proust i Paris.
De har gjort meget for denne by. Rent vand, kloakering...
Deres datter... hun er meget smuk.
Tak.
Señorita...
...må jeg have lov til at tage Deres puls?
Vær venlig at række tungen ud.
De er som en nyudsprungen rose.
- Tak. - Kan De lide musik?
- Hvorfor spørger De om det? - Musik er vigtig for helbredet.
Nej! Nej, doktor...
...De må ikke gå. Jeg så det hele. Jeg så det godt.
Jeg fortalte Deres datter, hun er som en rose.
Men hun har mange torne.
- Luk op og sig undskyld! - Der er intet at undskylde.
- Jeg lukkede for at holde solen ude. - Ikke svare igen! Gør, som jeg siger.
Sig noget.
Nu.
Jeg undskylder Dem af hele mit hjerte.
Dannelse...
Lad mig føIge Dem til Deres vogn.
Señor...
...tillader De, at jeg skriver til Deres datter?
Jeg tager ud og finder hende. Jeg slipper hende aldrig.
Det er min skæbne at elske Fermina.
Jeg vinder hende tilbage.
Se, Hildebranda.
Hvor er den flot!
- Endnu et brev. - Jeg har bedt dig om at afvise dem.
Det ved jeg godt, men det er svært at sige nej til doktor Urbino.
- Hvor mange er der nu? - Syv.
Du må svare ham.
Det vil jeg ikke tale om. Vii skal skynde os.
Den belgiske fotograf venter os. HjæIp os i kjolerne.
- Javel. - Den er perfekt.
Stå stille, mine damer.
Nu tæller jeg til fem.
En, to...
...tre, fire...
...fem.
En... to... tre!
Benny Centeno!
Væk! Gør plads!
Sæt Dem ind. Jeg kører Dem, hvorhen De vil.
Hvem er Benny Centeno?
Han har lige vundet boksemesterskabet i Panama.
Hvor er her dejligt.
Jeg kunne blive her resten af mine dage.
Mine støvler klemmer mig.
Jeg må tage dem af.
Så tager jeg også mine af. Lad os se, hvem der er hurtigst.
De vandt.
Det var alligevel ikke støvlerne, der generede mig.
Det er krinolinen under mit skørt.
Løsningen er enkel. Tag den af.
Jeg kigger ikke.
Jeg venter.
Vii vil hjem.
Læs mine breve.
Jeg vil have svar.
Han er en meget smuk mand.
Da han holdt bindet for øjnene, og jeg så hans perfekte tænder...
...og hans rosenrøde læber, fik jeg lyst til...
...fik jeg lyst til at fortære ham kys for kys.
Du er en værre skøge.
Kære señor Urbino.
Jeg giver Dem tilladelse til at tale med min far.
Værsgo, señora.
Tilgiv mig, at jeg lod dig vente, men jeg må passe mine stemmeøvelser.
Man ved aldrig, hvornår der kommer en begravelse.
Sæt dig ned.
Nå...
Er der problemer? Får du pengene, som jeg sender hver måned?
- De er en god mand, Don Leo. - Ikke god, men retfærdig.
I modsætning til min bror Pius. Jeg måtte gøre noget.
Pius burde have sørget ordentligt for min søn.
Men det gjorde han ikke, så det gjorde jeg.
Jeg er kommet for at spørge, om De vil hjæIpe ham.
- Hvem? - Deres nevø. Min søn. Florentino.
Hvordan?
- Skaf ham arbejde. - Arbejder han ikke som telegrafist?
Jo, men jeg beder Dem om at finde et arbejde, der er langt væk.
Et sted dybt inde i urskoven, hvor der hverken er post eller telegrafi.
Ulykkelig kærlighed?
- Hvad med Viilla de Leyva? - Hvor langt væk er det?
Omtrent tre ugers rejse.
Jeg er intet.
Jeg vil aldrig heles.
Aldrig nogensinde.
Jeg er ramt af kærlighedens lyn, og mine brandsår vil aldrig heles.
Hun er en splint, der ikke kan trækkes ud.
Hun er en del af mig, hvor jeg end går.
Hvor hun end er.
Hvad er det, du gør?
Sluk lyset.
Jeg vil have... det er fuldstændig mørkt.
Du glemmer, det er første gang, jeg sover med en fremmed.
Elsker du mig?
Du skal ikke være bange. Vii er ægtefolk nu.
Jeg vil have, at du elsker hvert eneste øjeblik af vore hvedebrødsdage.
Jeg kan ikke vente med at vise dig Paris.
Det er...
...kærlighedens by.
Du dufter virkelig skønt.
Tak.
Jeg tror, min lugtesans er overudviklet.
Det skyldes, at dine olfaktoriske organer...
Jeg er ked af, jeg nævnte det.
- Glem ikke, jeg har hilst på dem før. - Det husker jeg kun alt for godt.
Og det gør mig stadig vred.
Jeg har aldrig forstået, hvordan jeres tingest virker.
Og hvorfor den skal være så grim.
Den er endnu grimmere end kvindens udstyr.
Og desuden synes jeg...
...den har for mange dele.
Det siger du ikke? Jeg har skrevet en afhandling om...
Jeg er helst fri for lektioner i medicin.
Nej... nej.
Det er en lektion i kærlighed.
Det sorte flag!
Det betyder pest om bord. Styr godt fri af det.
Kaptajn!
Tag Dem i agt for koleraen.
HjæIp os! Kaptajn!
Kolera!
Pas på hende.
Beskyt hende mod farer.
Godnat, min kronede gudinde.
Gå! Glem alt om det. Det er aldrig sket.
Hvem har den midterste kahyt?
- Tre kvinder. - Tre kvinder?
De har tre sammenhængende kahytter.
Én stor, opdelt i tre.
- Hvem er de, disse kvinder? - Det ved jeg ikke.
Gå bare.
Så du det blik?
Han ser sød ud.
- Han er så genert. - Man skal passe på med de generte.
Farvel.
Fermina... mit løfte.
Jeg har brudt mit løfte.
Du skulle ikke være kommet tilbage.
- Det var jeg nødt til. - Hvorfor?
Der skete noget, og... Jeg måtte bare være tæt på Fermina igen.
Hun er her ikke.
Hvad mener du?
Hun er i Paris. Det er hendes hvedebrødsdage.
Hun vil være væk længe. I over et år.
Måske i to år.
- Det er ikke sandt, mama. - Jo, det er sandt, min dreng.
I mindst to år.
- Nej. - Nej, mama. Nej.
Du må ikke græde.
Du må ikke lade hele dit liv gå til spilde.
Du må glemme hende.
Du må finde en anden, der kan hjæIpe dig med at glemme.
Jeg kan ikke glemme, mama.
Jeg vil aldrig glemme hende. Aldrig, mama.
De har hærget mit hus, Tránsito!
- De har hærget mit hus. - Kom ind.
Jeg behøver en seng! Jeg kan ligge på gulvet! Hvor som helst!
Bare indtil jeg får genopbygget mit hus.
Men hvem ved, hvor længe denne krig vil vare?
Drik.
Nazaret, du må blive her.
- Har du plads til mig? - Nej.
Mit soveværelse er desværre alt for småt.
Men hvis du ikke har noget imod... at dele værelse med min søn...
Florentino. Det er et nødstilfæIde.
Enken Nazarets hus er blevet hærget. Krigen har ikke respekt for nogen.
Hun behøver en seng. Du kan sove i din hængekøje.
Jeg er så bange!
Som om det ikke var slemt nok, at jeg mistede min mand. Og nu dette!
Han døde for tre år siden.
HjæIp mig. Min salige mand løsnede dem altid for mig.
HjæIp mig.
Jeg har aldrig ligget i samme seng som en mand, -
- bortset fra min salige mand.
Han ligger i sin kiste nu, nede i jorden.
Og jeg er lykkelig!
Jeg er lykkelig, fordi jeg nu har vished for, -
- hvor han er, når han ikke er...
...hjemme!
Kvinder.
Den første:
Ukendt kvinde på skibet.
Den første...
...underfulde...
...eksplosion.
Den anden:
Enken Nazaret.
Under akten taler hun kun om sin afdøde mand.
Den tredje:
Esmeralda Arahul.
En mager, sprællende bønnestage, der trak mig gennem bregnerne.
Den fjerde: Marie Estévez.
Yderst vovet.
Vii var så tæt på gaden, at nogen kunne have hørt os.
Det er kuren mod den smerte, Fermina pådrager mig.
Hvad er der?
Ikke noget, min dreng.
- Et øjeblik troede jeg... - Hvad?
Jeg kunne ikke kende dig.
Det sker oftere og oftere, men det går over.
Ræk mig din hånd.
Nej, jeg skal arbejde, mama.
Hvad mener du med arbejde? Du må finde dig et rigtigt arbejde.
Jeg kan ikke forsørge dig i al evighed.
Jeg må fortælle dig noget.
- Du gifter dig med enken. - Gudfader...
Hvad var det? Du sagde, du skulle fortælle mig noget.
Ja.
Jeg tror fuldt og fast på, at jeg er ovre det værste.
- Hvad var det nu, hun hed? - Fermina.
Jeg begynder at føle mig fri. Smerten er væk.
En tur til Paris kunne åbenbart fremmane denne velsignede forandring.
Men nu er vi her blandt vore kæreste venner.
I gør jer ingen forestilling om, hvor lykkelige vi er for at være her.
Derudover er vi henrykte over ikke længere kun at være to, men...
...tre.
Ægteskabets sande mening har manifesteret sig klart, -
- og vi takker jer, kære venner, for jeres overstrømmende lykønskninger.
Jeg tænkte nok, du ville gå tiggergang inden længe. Hvad vil du?
- Jeg vil have arbejde. - Sidst rendte du af pladsen.
Det er noget andet nu. Jeg vil være rig ligesom dig.
Jeg er ikke rig. Jeg er en fattig mand med penge. Det er ikke det samme.
Hvorfor vil du være rig?
Så jeg kan opnå en højere stand.
Jeg vil være værdig til en smuk dame, jeg elsker.
Hvem er hun?
- Gift. - Jeg venter på, hendes mand dør.
- Er han gammel? - Nej, men jeg venter tåImodigt.
Du er gal. Det ligger til familien. Du slægter din far på.
Du har aldrig kendt min bror Pius.
Ved du, hvad hans sidste ord var?
Han sagde: "Ved min død fortryder jeg kun, at jeg ikke dør for kærligheden. "
- Sagde han virkelig det? - På sit dødsleje.
Og dog bollede han til højre og venstre gennem hele livet.
Nå... vil du arbejde for Det Caribiske Hjuldamperkompagni?
Ja.
Er du god til... at skrive breve?
Det vil jeg mene. Jeg skriver også digte.
Jeg sender et digt ind til festivalen hvert år. Jeg har ikke vundet, men...
- Så du er lidt af en ordsmed? - Ja.
Godt. Måske kan du forklare mig, hvad det her betyder.
Til min fødselsdag sidste år blev der holdt en tale.
Taleren sagde, jeg led af udpræget skizofreni.
- Hvad betyder det? - At du tydeligvis er sindssyg.
Som sagt: Det ligger til familien.
Du begynder i morgen som kontorist for bestyrelsen.
Magisk blæk! Rødt som blod!
Usynligt blæk til hemmelige kærestebreve!
Breve skrives! Lej en skriverkarl!
- Jeg vil gerne... - De behøver ikke sige mere.
- Vii skriver et brev for Dem! - Ved hun, at De elsker hende?
Ja.
Og selvføIgelig elsker hun også Dem.
Ja.
- Ved hendes foræIdre besked? - Nej, det gør de ikke.
Hvad kalder De hende?
- Min blomst. - Min blomst...
Godt. Nu skal De høre, hvad De kan skrive:
"Min smukke og elskede blomst.
Ingen kan skære...
...vor kærligheds stilk over.
Mit liv, min sjæI, vær stærk.
Giv ikke op.
Giv ikke op. "
Jeg kan hverken læse eller skrive.
- Det kan jeg. - Jeg har fået det her.
Viil De læse det op for mig og måske besvare det?
"Min smukke og elskede blomst.
Ingen kan skære vor kærligheds stilk over.
Min sjæI, mit liv, vær stærk.
Giv ikke op.
For vor kærlighed er dybere end det dybeste hav. Emilio. "
Det er et smukt brev. Et meget smukt brev.
Jeg ved, hvad De kan svare.
Det må høre op.
- Det må høre op. - Hvad må høre op?
"Vor kaffe kommer i en stærk, brun sæk.
Var Deres ryg, når De bærer den på dæk.
Når De når Miami, skibes kaffen ud og opbevares tørt. Det er mit bud. "
- Hvad skal det forestille? - Et konnossement.
- Et konnossement? På vers? - Ja.
Og dette her. "Til James Robertson & Co., London, England.
Ærede herrer, jeg skriver med al den glød, jeg kan mønstre -
- for at takke Dem for Deres brev af den 16.
Mit hjerte banker for hvert ord. Ærede herrer, med mit blideste væsen -
- kysser og omfavner jeg Dem og drister mig til at underskrive...
...i beundring. "
Det er ikke et forretningsbrev. Det er et kærestebrev.
Kærligheden er det eneste, der interesserer mig.
Sagen er bare den, at uden skibsfart er der ingen kærlighed.
Hvis du ikke kan skrive et ukunstlet forretningsbrev, -
- ender du som skraldemand.
Men jeg behøver kærlighed. Don Leo, jeg behøver kærlighed.
Jeg behøver kærlighed.
- Doña Blanca. - Goddag.
- Hvordan har De det? - Hvor er De smuk.
- Kender De min svigerdatter? - Ja.
- Min datter gik i skole med hende. - Vii maler sammen i parken.
Jeg mødte hende i Paris og fandt hende meget charmerende.
Men der er desværre en skandale i hendes familie.
Mor...
Der er tilsyneladende ingen lov, som hendes fader ikke har overtrådt.
Og nu er han flygtet.
Men det er vel, hvad man kan forvente... af muldyr.
Hun spiser ikke auberginer.
- Og hun kan ikke spille klaver. - Men hun lærer at spille på harpe.
- Spil for os. - Ja!
Nej.
Servér teen.
Hvad nyt bringer I fra den store verden?
Don Leo fra Hjuldamperkompagniet vil trække sig tilbage.
Det har han sagt i årevis.
- Hvem mon bliver hans efterføIger? - Han har en nevø.
- En uægte født nevø. - Florentino Ariza.
Jeg har ofte set ham.
Men jeg kan ikke huske, hvordan han ser ud.
Ja, han er en besynderlig person. Umulig at beskrive.
Han... Han er ikke en person.
Han er en skygge.
Kender du ham?
Jeg har menstruation.
Sikke et sammentræf. Så sent som i går lærte jeg min anatomiklasse, -
- at gifte kvinder har menstruation helt op til tre gange om ugen.
Hvornår kan vi flytte ind i vores eget hus?
- Ikke endnu. - Hvornår?
Ikke før din mor dør.
Jeg giftede mig med et skvat.
Viille du have været lykkeligere med Florentino Ariza?
Du ser ham ikke.
Men det gør jeg.
Jeg lever et glædesløst liv nu.
Viille jeg have været lykkeligere sammen med ham?
Den stakkel.
Jeg er doktor Juvenal Urbino.
Jeg vil tale med Don Leo.
Han holder siesta. Vær venlig at vente et øjeblik.
Han er nok vågen om fem minutter.
Og De er?
Hans nevø og førstekontorist Florentino Ariza.
Han sover stadig. Tag plads.
Viil De have en kop kaffe?
- Kan De lide musik? - Jeg holder af Carlos Gardel.
Ser man det... Populærmusik.
Vii må fortsat have de bedste musikoptrædener i vores by.
Vii må importere de store kunstnere fra Europa.
Det arbejder jeg for. Poesifestivalen var også min idé.
- Den indførte jeg for år tilbage. - Ja, det ved jeg.
Jeg håber, De vil deltage.
Det agter jeg. Måske sender jeg et digt.
Gør De virkelig det? Det ville være morsomt.
Men disse kulturelle tiltag koster penge.
Derfor vil jeg tale med Deres onkel.
Min kone støtter mine tiltag.
Eller rettere: Min kone er selve sjælen i alle mine bestræbelser.
Uden hende var jeg intet.
Jeg forguder min kone.
Gudskelov. Nu er han vågen.
Mine damer og herrer...
...velkommen til poesifestivalen.
Som tidligere overrækkes dette års Gyldne Orkidé -
- af ingen ringere end... min kone.
Jeg nåede det med nød og næppe.
Og vinderen af dette års Gyldne Orkidé er:
Wing Wu... Peng.
Hvabehar?
Det er en skandale!
- Hvad var navnet? - Det lød kinesisk. Det er da umuligt.
- Læs digtet op. - Ja.
Tro mig, jeg føler med Dem.
Jeg ved, De indsendte et digt, for Deres knaphulsblomst skæIver.
Derfor tog jeg min af.
"Din krop er en helligdommens have. "
Skal jeg føIge Dem hjem?
Jeg er ked af, jeg er så tavs, men jeg er stadig rasende.
Det forstår jeg godt.
Men vi har jo slet ikke præsenteret os for hinanden.
Jeg hedder Florentino Ariza.
Sara Noriega.
Tak. På Deres helbred.
- Viil De se mine album? - Deres hvad?
Fotoalbum. Fotografier af offentlige begivenheder.
- Jeg underviser i takt og tone. - Jeg vil meget gerne se dem.
Hvad er der?
Må jeg sidde ved siden af Dem... og græde?
Naturligvis.
Jeg er så...
...skuffet. Jeg kan ikke holde op igen.
Måske skulle De løsne snørelivet. Så vil De føle Dem bedre... tilpas.
Må jeg hjæIpe Dem?
I morgen gør vi det i sengen.
Du er aldeles vidunderlig.
Hvordan ville du definere kærlighed?
Kærlighed er...
Kærlighed er alt det, å
Spirituel kærlighed fra taljen og op. Fysisk kærlighed fra taljen og ned.
Ja, splittet kærlighed.
Det lyder som et digt. "Splittet kærlighed".
Lad os skrive det sammen. Et digt om splittet kærlighed.
Vii sender det ind til næste års festival. Så bliver vi sikre vindere.
- Ja. Det er en god idé. - Splittet kærlighed.
Splittet kærlighed. Splittet kærlighed.
Señorita...
Señorita?
Tillad mig at køre Dem hjem.
Jeg beder Dem.
Tak.
Jeg er forresten Florentino Ariza.
Olimpia Zuleta.
- Må De nu køre en omvej? - Nej, slet ikke.
Jeg ville komme i en slem knibe, hvis jeg mistede min parasol.
- Hvorfor dog? - Jeg har fået den af min mand.
- Har De været gift længe? - I lidt over et år.
Nybagt brud.
Min mand er meget jaloux.
- Hvad er hans profession? - Han sæIger smykker på markedet.
Og duer.
Undskyld mig...
- Det er her. - Javel.
Hvordan kan jeg takke Dem?
De kan sæIge mig en due.
De er ikke til salg.
Hvad skal jeg så gøre for at få en?
Lad mig se...
Hvis De finder hende i stormen, skal De bringe hende tilbage i buret.
Jeg vil takke Dem med denne.
Gå væk! Lad mig være! Forsvind!
- Hvem er jeg? - Jeg ved ikke, hvem du er.
Hvem er jeg?
Og hvis søn er du?
- Jeg er din søn. - Hvis søn er du?
- Vågn op. Du skulle passe på hende. - Jeg faldt i søvn.
- Hvem er jeg nu? - Roachie Martinez.
- Hvem er denne Roachie Martinez? - Hun er fra en fortælling for børn.
Giv hende morgenmad.
Så er du her endelig.
Hvor har du været? Du kommer aldrig og besøger mig.
Eller vores lille dreng. Han er en vidunderlig dreng.
Han hedder...
Gå så! Gå!
Gå tilbage til dine skøger! Du udnyttede mig.
Den eneste sygdom, du nogensinde fik, var kolera.
Nej, mama. Du forveksler kolera med kærlighed.
Syntes du ikke om den fine herre?
Jeg må se Dem igen. Og kun for dette ene.
Og dog. Måske ikke så fin en herre.
- Señor Ariza? - Ja?
Damen med duen sender Dem denne.
De skal holde buret lukket.
Hvis den flyver fra Dem igen, sender hun den ikke tilbage.
Det var på mange måder syndigt, og jeg skammede mig, -
- for jeg stod fast, Ricardo.
Jeg nedbrød hendes forsvar og stormede hendes kastel.
Hun kom altid, når jeg satte hende stævne, -
- men til sidst blev jeg fanget i mit eget net.
Jeg betragtede det som endnu en undvigelsesmanøvre væk fra Fermina.
Men jeg faldt for hende, -
- og jeg blev den forelskede bejler.
Jeg jagtede hende. Jeg var den ansigtsløse elsker.
Jeg vil aldrig igen kunne lugte til terpentin -
- uden at mindes denne velsignede eftermiddag.
Nej, vent.
Hvad?
Hvad er det, du gør?
Det skal du få at se.
DEN ER MIN
Nej!
Han fortalte politiet, hvorfor han gjorde det.
Du er ikke nævnt.
Himlen græder over Olimpia. Og det gør jeg også.
Hvad har jeg dog gjort? Hvad har jeg dog gjort?
Hvorfor går den gamle heks til markedet på denne tid af dagen?
Nå, hvis søn er jeg, mama?
Hvis søn er jeg?
Jeg håber, din mor ville sætte pris på min sang.
Det ved jeg, hun ville.
Det ærgerlige ved døden er, jeg ikke kan synge til min egen begravelse.
Gode folk!
Medborgere, vi er samlet her ved det nye årtusindes frembrud.
I det 20. århundrede vil vi se en ende på menneskets lidelser.
Det 20. århundrede vil bringe os harmoni, fred...
...og det vil bringe os lys.
374.
Peruviansk pebermø. Luisa.
Søndagsskolelærerinde.
Det er min skæbne at elske Fermina.
Señor...
Señor, vær venlig at stille den derovre.
Smag engang. FortæI mig, hvad du synes.
Delikat. Viirkelig delikat. Hvad er det?
Auberginer.
Mere, tak.
Måske skulle vi for at mindes denne stund...
...døbe vores næste barn Aubergine Urbino.
Jeg elsker dig... over alt på jord.
Mere end nogen anden i denne verden.
Det vigtigste i et ægteskab er ikke lykke, men...
...tryghed.
Og kærlighed.
Intet er sværere end kærligheden.
Señor Ariza?
Vii vil bare takke Dem.
- Undskyld? - De skrev nogle breve for os.
Ja, nu husker jeg det.
Det var den eneste gang, jeg skrev for begge elskende.
Det var som at skrive til mig selv.
- Vii er gift nu. - Det glæder mig.
Vii vil spørge Dem, om De vil være gudfader?
Ja.
- Det er vores første søn. - Ja. Det skal være mig en ære.
Det var satans! Du horer jo ligesom din far!
Jeg vil bare sige, at jeg trækker mig tilbage -
- og udnævner dig til direktør. Fortsæt bare, hvor De slap, señorita.
Jeg giver Dem mit ord på, at jeg ikke har set Deres ansigt.
Slemme dreng.
Hold så op. Du vækker Fermina. Det er søndag.
Det er søndag i dag. Du kom ikke til messen.
Du er ikke gået til alters i over tre uger.
Har du mistet troen?
Doktor?
- Ja? - Se på mig.
Hvad? Hvad er der?
Hendes lugt sidder i mine næsebor.
Jeg har ret til at vide...
...hvem hun er.
Hun hedder Barbara Lynch.
- Hvor længe har det stået på? - I tre måneder.
Næsten fire.
- Hvor har du mødt hende? - Hun er en af mine patienter.
Hvem er hun så, denne patient?
Hun er teolog. Og protestant.
Hun har et missionshus nede ved havnen.
Jeg troede... i det mindste...
...du ville være mand nok...
...til at benægte det. Jeg troede i det mindste...
...du ville lyve for mig.
Jeg har det, som om en tung byrde...
...er blevet løftet fra mine skuldre. Jeg gør det forbi.
Og jeg vil skrifte og bede om tilgivelse.
Jeg er vågnet ved daggry hver eneste morgen -
- og har ikke kunnet falde i søvn igen.
Og jeg har haft pludselige, stikkende smerter i brystet.
Men det værste var eftermiddagene, hvor jeg bare havde lyst til at græde.
Fuldstændig hæmningsløst.
- Jeg tror, jeg skal dø. - Det ville også være det bedste.
Så kunne vi begge finde fred.
Så er det sengetid.
Tak. Tak.
Kan du kende mig igen?
Nu jeg er blevet en gammel, tyk dame?
Over et år er gået uden en hvisken, uden et vink.
Ingen ved, hvor hun er. Jeg har overbevist mig selv om, -
- at jeg ville have hørt det, hvis hun var død.
Jeg bevarer kun forstanden ved at opretholde mine faste rutiner.
472. Maria Florida. BlomstersæIger på markedet.
499. Josephine Triula.
Jeg ved ikke rigtig, hvem hun er.
533. Galatea Fernández. Intet mindeværdigt at rapportere.
Rutiner er som rust.
Jeg kunne blive her altid.
Du skulle være kommet noget før.
Du gjorde det rette. Han fortjener en lærestreg.
Og hvad skete der med manden, som sendte dig de mange telegrammer?
Han er en mægtig mand nu.
Direktør for Det Caribiske Hjuldamperkompagni.
- Ser du ham stadig? - Nej, selvføIgelig ikke.
Og han er forresten ikke nogen mand. Han er et genfærd.
Det var ren og skær illusion.
Og hvad med dig, Hildebranda? Hvad skete der med din gifte elsker?
Han blev ved med at være gift.
Er det ikke bedre at komme i tide end at vente på en invitation?
- Hildebranda. - Juvenal.
- Klemmer dine støvler dig stadig? - Tak, Gud. Du er god.
Jeg må gøre børnene klar til aftensmad.
Kom, børn.
Hvorfor kommer du her?
Jeg vidste, du var for stolt til at vende hjem alene, -
- så jeg er kommet for at hente dig.
Vii kunne jo betragte det som vores anden omgang hvedebrødsdage.
- Vorherre bevares. Hvad sker der nu? - Vær nu stille, Fermina.
Tak, Gud. Tak.
Det er længe siden, jeg har set hende...
...og hun har forandret sig, Ricardo.
Men det værste var, -
- at hendes mand virkede yngre end nogensinde.
Jeg fik den forfærdelige tanke, at hun ville dø før ham.
Gud forbyde det.
Da gik det op for mig, at jeg også er blevet æIdre.
Alle de trapper. Det bliver min død at gå op og ned ad dem.
Jeg frygter ikke døden. Jeg frygter alderdommen.
Så...
...jeg er bange for, jeg ikke vil komme her ret ofte.
Hvorfor er du så populær hos kvinderne?
Fordi de kan se, jeg er... tom.
Jeg savner kærlighed. Og jeg er en, der ikke...
...vil gøre dem ondt.
Mit hjerte har flere værelser end et bordel, Ricardo.
- Hvad er du nået til? - Bered dig på en forskrækkelse.
Jeg er nået til nummer 622.
- Umuligt. - Det er sandt. 622.
For noget tid siden, jeg husker ikke helt hvornår, -
- bad onkel Leo mig om at holde øje med datteren af en fjern slægtning.
Hun skulle på seminariet her for at uddanne sig til lærerinde.
Og så... vandt jeg lidt efter lidt hendes fortrolighed og hengivenhed.
Og med tidens fylde... blev himlens porte åbnet for hende.
Hun hedder América Viicuña. Vii ser hinanden om søndagen.
Vii er meget fri i vores...
...hvad skal jeg kalde det? Vores venskab.
For det første gør aldersforskellen, at ingen fatter mistanke.
Der er en, der er død.
De ringer bare pinsen ind.
Nej, det må være...
...en vigtig mand. De ringer med katedralklokkerne.
América, du må tage tilbage til seminariet.
Min chauffør kører dig. Der er noget, jeg skal gøre.
Fermina... jeg har ventet på denne anledning i 51 år...
...ni måneder og fire dage.
Så længe har jeg elsket dig.
Fra den første gang, jeg så dig, og lige indtil nu.
Florentino Ariza!
Kan du så komme ud!
Ud!
Florentino Ariza, du er et modbydeligt, uføIsomt menneske.
Hvor vover du at træde ind i mit hus på min elskede mands dødsdag -
- og give udtryk for så uhyrlige og latterlige følelser?
Du har gjort mig rasende og fået mig til at tænke på dig.
Forstår du det?
Jeg har ikke lyst til at tænke på dig. Hold dig ude af mit liv.
Hej, min skat. Lad os ikke spilde tiden.
Jeg vil ikke i biografen. Du ved, hvad det er, jeg gerne vil.
Før du fortsætter, er der noget, jeg må fortælle dig.
Vær venlig at køre ind til siden.
Jeg skal giftes.
Det er løgn. Gamle mænd bliver ikke gift.
Hvem er hun?
- Får du lyst til at græde? - Nej!
Jeg kender hende ikke.
Men hvem hun end er, så har hun ødelagt mit liv.
- América... - Ti stille! Jeg advarer dig.
Du må tillade mig at viske tavlen ren.
Alder er kun en realitet i den fysiske verden.
Menneskets essens tåler tidens tand.
Vore indre liv er evige, -
- vore sjæle forbliver lige så ungdommelige og livfulde, -
- som da vi stod i fuldt flor.
Tænk på kærligheden som en nådestand.
Ikke som midlet...
...men som alfa og omega.
Som selve målet.
Tænk på kærligheden som en nådestand.
Ikke som midlet, men som alfa og omega.
Som selve målet.
Buddet venter på Deres svar.
Hvad er det, mor?
Der er en, der vil besøge mig.
- Hvem? - Don Florentino Ariza.
Ham med alle hjuldamperne? Ved du, hvad de siger om ham?
Nej.
De siger, at han aldrig har haft en kvinde.
De siger faktisk, at han er til den anden side.
De siger, han har et hemmeligt kontor, som han tager drenge med ind på.
Det tror jeg ikke på.
Jeg har kendt ham, siden han var en dreng.
Han er en hæderlig mand.
Hele verden har forandret sig.
- Jeg har ikke. Har du? - Hvad betyder det også nu?
Jeg er lige blevet 72.
Ja, vi er to gamle mennesker, der snart lokkes i baghold af døden.
Tror du på Gud?
Nej, men jeg er bange for Ham.
Nogle af dine breve var mig en stor trøst.
Jeg er glad for at vide, du modtog dem.
For mig var det mest beundringsværdige ved dem...
...deres enkelhed.
De hjalp mig meget.
På hvilken måde?
De hjalp mig med...
...atter at finde ro.
Du kan umuligt forestille dig, hvor meget det glæder mig.
Men jeg er ikke enig med dig i alt, hvad du siger.
Vii har intet til fælles ud over minderne.
De unge mennesker, vi var engang, er forsvundet.
Det var alt sammen en illusion.
Ikke for mig.
Se. Det må være morsomt for dig at se det igen.
- Det må være 50 år siden. - Mindst.
Der er noget, jeg gerne vil sige.
Den indledning bruges udelukkende ved ubehageligheder.
De hyppige besøg af den mand, som du ser, er... upassende.
Ofelia, det vedkommer ikke dig. Han holder mama ved selskab.
- Han trøster hende. - Trøster hende?
Ja, han mangler kun at kravle op i hendes enkeseng.
Ofelia...
Men mener du ikke, at kærligheden retfærdiggør alt?
Kærlighed er latterlig i vores alder. Men i deres alder er den...
...frastødende.
Det eneste, der smerter mig, er, at jeg ikke har kræfter til -
- at give dig en endefuld for at være så uforskammet og ondsindet.
Forlad dette hus øjeblikkeligt. Jeg sværger ved min moders grav, -
- at du ikke kommer inden for døren, så længe jeg lever.
Staklen blev forkrøblet for 50 år siden, fordi han var for ung, -
- og nu vil du knuse ham, fordi vi er for gamle.
Jeg ville allerhelst bare gå ud af mit hus, -
- bare gå og gå og aldrig vende tilbage.
Du kunne tage ud at sejle.
Ja... måske.
Det vil jeg måske gøre.
Jeg har et skib. Det hedder Ny Troskab.
Det stævner snart ud. Otte dages udrejse og fem dage hjem.
At rejse er godt for den plagede sjæI.
Den storslåede udsigt over jorden, -
- skiftende landskaber, -
- som vi sejler forbi.
Kom ind.
Er indkvarteringen tilfredsstillende?
Det er præsidentsuiten.
Det var min idé at bygge den.
Jeg ville kalde den brudesuiten.
Viil du gerne være alene?
Hvis jeg ville det, havde jeg ikke bedt dig komme ind.
Juvenal er en god mand. Han er en god ægtemand.
Jeg kan ikke forestille mig en bedre mand.
Men når jeg ser tilbage...
...var der vel...
...flere genvordigheder end glæder.
For mange ligegyldige skænderier. For megen vrede.
Måske er det på tide, vi spørger os selv...
...med vores stærke appetit på livet...
...hvad vi stiller op med den kærlighed, vi lagde bag os...
...uden nogen kaptajn?
Det er utroligt...
...at man kan være lykkelig å å
...trods så mange problemer...
...så mange stridigheder...
...pokker tage dem...
...og ikke rigtig vide...
...om det var kærlighed eller ej.
Gå nu.
Ikke nu.
Jeg lugter som en gammel dame.
Jeg har aldrig været lykkeligere i hele mit liv.
I morgen når vi...
...den sidste havn.
La Dorada.
La Dorada. Og så...
...vender vi hjem.
Du må ikke kigge.
Hvorfor ikke?
Fordi du ikke vil kunne lide det.
Jeg har ventet på dette øjeblik i 53 år.
Ja. Ja, det...
Det har du fortalt mig.
Jeg bevarede min uskyld kun for dig.
Du lyver.
Kaptajn... kaptajn...
...rent hypotetisk...
Rent hypotetisk, ville det være muligt at tage...
...hjemturen helt uden stop?
Uden last eller passagerer, uden at lægge til i nogen havn, -
- uden noget som helst?
Det er muligt. Men kun rent hypotetisk.
De ved bedre end jeg, at der er kontrakter, der skal opfyldes.
- Men der er én ting, vi kunne gøre. - Hvad er det?
Hvis nu vi havde et tilfæIde af kolera om bord, -
- ville vi hejse det gule flag og komme i karantæne.
Nuvel... så lad os gøre det.
Jeg har kommandoen over dette skib. Men De har kommandoen over mig.
Mener De det alvorligt, så giv mig ordren på skrift. Så stævner vi ud.
Jeg elsker dig, min kronede gudinde.
Vii bliver liggende sådan her.
Det kan du ikke mene.
Fra den dag, jeg blev født, har jeg aldrig sagt noget...
...jeg ikke mente.
Og hvor længe tror du, vi kan...
...blive liggende sådan her?
For altid.
Efter 53 år, 7 måneder og 11 dage og nætter...
...var mit hjerte endelig fuldt.
Og jeg opdagede til min glæde...
...at det er livet, og ikke døden...
...som er uendeligt.